OASPETE NEINVITAT.
TRADUCEREA SI ADAPTAREA: DANIEL IOAN.
Email:danielasalt2007@gmail.com
ZIUA 1.
INTRARE.
BIROU.
Dar ce faci aici? Nimic, cautam ceva.
De ce n-ai venit mai inainte? Am crezut ca nu esti.
N-ai vazut lumina? Da dar credeam ca ai lasa-o aprinsa.
Cum ai intrat?
Dami-le. Nu.
Nu ti le dau Felix.
Acum e casa mea nu-i asa?
Da, dar astea-s lucrurile mele.
Uite, nu avem nimic de discutat Felix
nu am nici o placere sa te deranjez o sa ti le dau dupa ce imi iau lucrurile.
Si cand se va intampla asta?
Cand pot.
Poti lasa totul asa te rog?
Multumesc.
La naiba Felix...
Ce cauti?
Nimic, niste informatii folositoare.
Te ajut? Nu, multumesc.
Ti-ai gasit portretul?
Nu.
Tu?
Eu nici atat.
Inca il vrei?
Desigur. Mi-ar placea sa-l am.
Trebuie sa fie intr-una din cutiile astea.
Intr-una din aceste sute de cutii.
Cum e noul apartament?
Bun.
Ma bucur. Cum arata?
N-o sa-ti placa, e prea mic.
- Cam cati metrii patrati? - Vreo 350.
- Atat? - Da, atat.
Chiar daca ar fi mai mic as sta mai bine decat aici.
O sa-ti lipseasca spatiul.
Nu prea cred, Felix.
- Nu am nevoie de mult... - Daca il imparti cu altcineva.
UIte, in 350 de metrii patrati iti gasesti lucrurile tot timpul.
Tu nu ti le poti gasi in propria casa.
E prea mare. Prea organizata.
Prea...perfecta.
- Eu tot timpul o sa am nevoie de spatiu.
Lucrurile tale sunt aici de acum doua luni cand ai plecat.
Doua luni.
Deci in sfarsit le poti lua de aici.
Acest loc arata ca un depozit.
Vor fi luate de maine.
Sigur.
Vor disparea maine.
Promit.
ZIUA 2.
Din nou?
Caine jegos.
Vino aici.
Sa nu te gandesti niciodata. Niciodata sa nu...
Vico? Vico?
Lasa-l pe Vico in pace. Ce crezi ca faci?
Ce cred ca fac?
Il scot pe cainele tau afara din bucataria mea.
- Nu-l pot controla. - E doar un caine.
Mda, un caine ce latra cat e ziua de lunga.
Latra pentru ca vrea sa spuna ceva.
Tot ce vrea e sa se strecoase in bucataria mea dimineata de dimineata.
Si ce?
Daca o sa vreau un caine, o sa-mi cumpar.
Intelegeti doamna Miller?
E Mueller, nu Miller.
Nu-mi pasa.
Uitati domnule Felix, poate chiar v-ar fi de ajutor un caine
mai ales acum ca sunteti singur, v-ar ajuta sa va purtati mai politicos cu vecinii.
Uite, faceti-mi o favoare si dispareti din casa mea.
Nu mai vreau sa-mi apara cainele tau la mine in bucatarie, ati inteles?
Si nici eu numai vreau sa pui mana pe cainele meu vreodata.
Inteles?
- O zi buna doamna Mueller. - Auf wiedersehen, Herr Felix.
Herr Felix.
- Da domnule Gilberto, stiu.
Trebuie sa construim o alta bucatarie...
alta camera.
Trebuie sa dublam camerele.
Modificari ca astea de fiecare data rezulta intr-o bucatarie mica intr-un sfarsit
sau intr-o camera mare intr-un alt sfarsit.
Imi pare rau, dar trebuie sa plec.
Vorbim mai tarziu.
Nu intra?
Imi pare rau sa te deranjez atat de tarziu
dar pot da un telefon?
Ce?
Pot sa-ti folosesc telefonul?
E un telefon chiar peste drum.
Stiu, dar nu functioneaza.
E foarte urgent.
Da, desigur, daca e atat de important.
Multumesc.
Casa ta e uriasa.
Multumesc, iti place?
Cum sa nu?
Am reamenajat-o singur.
Cati metrii patrati?
Cam 4.000.
Cu tot cu subsol desigur. Trebuie sa aibe subsol.
Da.
Aici e.
Multumesc, sunteti foarte amabil.
Puteti pleca un moment va rog?
Desigur, imi pare rau.
Relaxati-va. Simtiti-va ca acasa.
Alo?
Esti jos acolo?
Alo?
...de-a lungul timpului, cuclul se naste primul,
ceea ce-l face puternic si autoritar in fata viitorilor sai frati,
depunand ouale in alta parte a cuibului.
Odata ce-i singur,are mancarea necesara pentru viitorii frati.
E cineva acolo?
ZIUA 3.
Unde-i baia va rog?
O sa ma lasi sa intru?
Deci ce parere ai despre apartament?
Ei bine, e in cetrul orasului.
Da multa lumina.
Dusul nu-i foarte discret asezat.
E un avantaj sa-l ai atat de aproape.
Acum o sa-mi zici ca nu-i chiar atat de mic.
Mic? Nu, este...
E foarte comod.
- E foarte fermecator. - Mda.
Si e intim, ca de obicei.
- Mda. - E ideal.
Mda, e ideal.
E ideal pentru tine...
si pentru multi la fel.
Nu-i asa?
In 350 de metrii patrati te ciocnesti fara sa vrei unul de altul.
Da, si am sfarsi omorandu-ne unul pe altu.
Imi aminteste de apartamentul meu de la facultate.
A fost ca asta.
Nu...te rog.
Opreste-te aici, bine?
Suna ca si cum n-ar fi spatiu pentru noi.
Chiar imi pare rau.
Nu conteaza oricum, doar glumeam.
- S-a terminat tot. - Terminat.
Ba nu s-a terminat deloc. Poti conta pe mine orice ar fi.
- Ce inseamna "pot conta pe tine orice ar fi"?
- Pai da.
E o istorie prea lunga dintre noi pentru a nu...
ramane o prietenie, nu-i asa?
- O prietenie? - Da, o prietenie.
Poti sa ma chemi cand vrei...
daca ai nevoie de ceva.
Bun, sunt singurul ce are nevoie de tine.
Felix, nu.
Am nevoie de tine tot timpul, la fel, stii?
Uneori as face orice sa te am alaturi.
Atunci de ce ai plecat?
- Ce rost are? - Nu vreau sa vorbesc despre asta.
- Ai pe altcineva? - Ce?
Alta persoana?
La naiba. Trebuie sa plec.
Felix, nu-i nimeni altcineva.
Nu in modul in care te gandesti.
Politia.
E cineva la mine in casa.
Aveti grija, probabil este inarmat cu un cutit.
- Domnule. - Da?
Veniti sus va rog.
Ce?
Nu-i nimeni acolo.
Ati cautat in toata casa?
Da, desigur.
N-ar fi putut pleca.
Imi puteti zice exact unde l-ati vazut?
A fost in biblioteca. Cred ca l-am vazut acolo.
"Cred"?
Deci nu l-ati vazut.
Sigur ca l-am vazut. Iti zic ca a fost acolo.
Unde presupuneti ca l-ati vazut?
Unde?
- Acolo. - Unde?
Chiar acolo. Aici, sub masa.
Corect.
Ei bine, nu-i nimeni pe aici deloc.
Corect.
Nici aici, nici in alta parte a casei.
Dar...sunteti siguri?
Ce credeti?
Intreb pentru ca s-ar putea ascunde.
Ascunde?
Da, ascunde.
Casa e foarte mare si plina de colturi.
Ar fi putut sa se ascunda in debara.
Dupa mobila sau o usa, nu stiu.
Ar fi putut sa se ascunda in locuri unde deja v-ati uitat.
V-ati uitat sub pat?
E acolo un portret de femeie?
Poate sunt cuprins de frica.
Poate doar mi s-a parut...
Noapte buna.
Deci, ce ti se intempla?
- Ai mancat? - Da, putin timp in urma.
Vrei sa bei?
Nu multumesc.
Deci, care-i treaba?
La ce te referi "Ce"?
De ce m-ai sunat?
N-am voie sa te sun? Suntem prieteni, nu?
Da, suntem.
Dar mi-ai spus ca este urgent, de-aia am venit imediat.
Asta am zis?
Cum e noua slujba?
Buna, buna.
Seful mi-a zis sa calatoresc putin. Misto, nu?
Ce ai zis?
Ma asculti sau ce?
Ce?
Stii ce?
E tarziu, sunt obosita si vreau sa dorm.
- Pleci? - Tu ce crezi?
Te conduc la usa.
Nu este nevoie. Stiu si singura calea.
- Vera. - Ce doresti?
Esti in regula?
Tremuri.
Ce?
Stai cu mine. Nu pleca, te rog.
Nu pleca. Nu pleca.
Stai aici te rog. Nu ma lasa singur.
Bine, linisteste-te.
Ce s-a intamplat?
Cred ca-i cineva in casa.
La ce te referi cu cineva este in...
Cineva locuieste in casa asta.
Locuieste aici si nu-l pot gasi.
E sus acum, ai auzit?
- Felix, ce sunt... - Vera, crede-ma.
Crede-ma te rog. Nu le auzi?
Ce ar trebui sa aud?
Acele sunete.
- Acele? - Da, acel zgomot.
Asteapta.
Vino aici.
- Ce faci? - Mergem sa verificam.
- Ce? - Mergem sa vedem daca e cineva acolo.
Daca-l gasim, ii zicem sa ne lase si sa inceteze cu zgomotul.
Vine din camera copiilor.
- Nu-i amuzant. - Imi pare rau.
Termina cu rasul, Vera.
Te-ai vazut?
- Ma port ca un copil, huh? - Da.
Un mare copil tampit.
Imagineaza-ti daca as fi tata.
Deajuns deja.
Nu trebuie sa inventezi aceste povesti pentru a ma imbratisa.
Nu trebuie sa faci asta pentru a-ti dezvalui sentimentele.
Toate acestea sunt dureroase si pentru mine
Toate acestea.
Si cand ma gandesc la ele, incep sa ma indoiesc...
si mi se face dor de tine.
Mi-e dor sa te ating.
Imi lipseste mirosul corpului tau...
rasul tau...
mangaierea ta.
Nu, Felix.
Nu putem face asta.
Nu, Felix, nu putem.
Asta nu-i un motiv.
Va complica lucrurile.
Lucrurile sunt deja complicate, Vera.
Asta tot nu-i un motiv.
Poate mai este cineva acolo... si se uita la noi.
Ar trebui sa plec.
E prea tarziu.
De-asta.
Stai aici cu mine.
Nu vreau sa dorm singur.
Nu la noapte.
Cam cum arata?
Cine?
Barbatul ala.
Cum arata?
Unde pleci?
La biblioteca.
Ce faci?
Iti raspund la intrebare.
Tipul ce este aici arata bine.
Nu capata sens, nu-i asa?
Nu trebuie sa aibe vre-un sens sa faca asta...
Sa stea intr-o casa si sa incerce sa traiasca in ea ascunzandu-se...
si sa iese afara doar cand proprietarul este plecat.
Nu te poti ascunde incontinu.
Mai devreme sau mai tarziu vei fi face o miscare gresita...
si te vei da de gol...
si te voi gasi...
fara indoiala, desigur, stii sa te ascunzi foarte bine...
te misti in liniste...
calculezi orice moment.
Trebuie sa te comporti aproape ca un...
...ca un parzit.
Un parazit din spatiu.
Trebuie sa fii "Omul-parazit"...asta-i.
Si asta...
asta-i imposibil.
Ce tampit.
O sa vezi cum o sa-l gasesti.
Vera, Vera...
Vera?
Ar trebui sa-i spunem...
...ca tu esti aici inauntru.
Inainte sa te gaseasca.
Pentru ca intr-o zi te va gasi.
M-ai speriat, Felix.
Ce faceai?
Nimic, am coborat jos pentru ca imi era sete.
Cu cine vorbeai?
Ce?
Am spus, cu cine vorbeai?
Nimeni.
Felix, ce faci?
Ce s-a intamplat, dulceata?
Vorbeai cu el.
Cu el? Cu cine crezi ca vorbeam?
- Stii foarte bine cu cine. - Cu cine?
Cu el. Tocmai radea.
- Ai inebunit? - Unde-i el?
- Taci, la naiba, ma sperii. Spune-mi unde e.
Bine, Felix, iti explic...
Zi-mi unde-i!
Da-mi drumul, nu ma atinge.
- Cum imi poti face asta Vera? - Opreste-te acum, Felix!
- Nu, Felix, te rog. - Nu ma rani.
Imi pare rau.
Vera, dulceata.
Si eu sunt speriat.
N-am vrut sa te ranesc, bine?
Nu te-as rani niciodata.
De-asta am vrut sa ma mut de-aici.
N-o sa ma mai apropii de tine.
Nu te voi mai urmari nu voi mai incerca sa te opresc.
Dar asculta-ma.
Doar asculta-ma.
Nu stiu ce mi se intampla.
Sunt...sunt confuz.
Iti cer sa nu pleci.
Hai sa vorbim.
Da-mi o ultima sansa.
Sa o luam...
de la inceput, tu si eu.
Te rog.
Cer doar o ultima sansa.
Sa-ti dovedesc ca pot trai cu tine.
ZIUA 4.
Vino aici, frumosule.
Vino aici la mine.
Cauta. Cauta. Am nevoie de tine sa cauti.
Ce faci cu cainele meu?
Cainele stie. Stie ca-i sus.
Nu te duce dupa caine.
Nu te duce dupa caine, ma auzi?
Nu te duce dupa caine.
Doamna Mueller lasa-l sa fie.
Lasa-l in pace.
Dumnezeule.
Doamna Mueller.
Ai fost impinsa nu-i asa?
Ai fost impinsa?
Doarme.
Doarme?
Da.
Alerga dupa cainele ei, a urcat dupa el pe scari,
tinea lesa in mana si-a pierdut echilibrul
si a alunecat pe scari.
Nu. A fost un accident.
- Da...un accident.
S-a mai intamplat ceva ciudat?
Ciudat?
Ce ar putea fi ciudat?
Doamna, Helga Mueller, a fost o femeie batrana,
si la acea varsta, poate sa cada de peste tot.
Asa s-a intamplat.
Deci nu ma vei aresta?
Sa te arestez?
Nu. Poti pleca acasa.
Trebuie doar sa semnezi pe aceasta hartie si asta-i tot.
Fara sa ma retineti intr-o celula pentru cateva noti.
Aveti paturi in celula, nu-i asa?
As putea dormi aici.
Si o sa inteleg, doar investighezi cazul
pana te convingi suta la suta daca afost un accident,
si ca nu-s suspect.
De ce ar trebui sa te retinem ca suspect?
A luat mult timp sa sun ambulanta.
Erai socat, nu ai stiut cum sa reactionezi, sau ce sa faci
e normal.
Poate ar fi fost inca in viata daca as fi sunat mai devreme.
A fost o lovitura grava.
N-ar fi supravietuit.
Deci nu crezi c-am omorat-o?
Nu-i vina ta. Nu te pedepsi singur.
Vrei sa ma scuzi o secunda?
Semneaza aici, si am terminat.
Fiu de tarfa! Fiu de tarfa!
Mori acolo, nenorocitule. Mori acolo.
Mori!
El e.
Nu arata deloc ca el.
Iti jur ca el e.
Uita-te cu atentie.
Poate la ochi, dar nu prea mult.
Da, omule, uita-te la figura lui.
- Nu, nu arata ca el. - Ba da, arata.
Nimic nu arata ca el.
Nici la buze, nici la nas...nimic.
Sigur ca arata ca el.
Hey, hey.
Imi dai acel desen inapoi, te rog?
De ce ar trebui?
Pentru ca-i al meu, eu l-am desenat.
- Da? - Ei bine nu desenezi prea bine.
Taci, Juan. E cineva de pe strada, huh?
Poate.
Vezi? Stiu cine e.
L-am vazut de vreo cateva ori plimbadu-se pe aici.
- Nu-i el. - Ce stii?
- Cine crezi ca e? - Omul ala traieste chiar acolo.
Unde?
In acea casa, chiar acolo, numarul cinci.
Numele lui e Martin.
Am dreptate?
Da, da. Ai dreptate.
- Vezi, am avut dreptate. - Deajuns deja.
Lasa-ma in pace.
Esti bine?
Claudia?
Da.
Chiar?
Chiar.
Am impresia ca este aici... asteptandu-ma, cu un cadou de ziua mea,
ca si cum nu s-a intamplat nimic niciodata.
Sunt doar obosita.
Aceasta cautare ma oboseste.
Bine.
Da, dar trebuie s-o facem daca vrem sa il gasim, nu-i asa?
E plecat de doua zile.
Chiar crezi ca o sa-l gaseasca?
Da, asa sper.
- Probabil il vor gasi mort. - Haide, Claudia.
De ce ar trebui sa ne mintim singuri Bruno?
Am avut un accident.
Iar lui daca ii dispare glucoza din sange, o sa moara,
o sa moara in doua ore.
Dar Martin e Arhelolog, nu-i asa?
A calatorit mult si stie cum sa aiba grija de el.
- Ce-i cu scaunul asta aici? - Nu stiu.
Ce-i cu scaunul asta aici?
- Nu l-am miscat eu, Claudia. - Eu nici atat.
Bruno, s-a intors Martin?
Martin?
Nu poate fi acolo, intotdeauna este incuiat.
Trebuie sa se fi intors.
De ce Claudia?
Pentru ca scaunul era intr-o pozitie diferita.
Atunci de ce nu-i aici? De ce a plecat din nou?
De ce?
A plecat.
A plecat si m-a parasit.
Si pe mine.
Tu nu esti o femeie paralizata.
Nu, sunt prietenul lui.
Prietenul lui.
M-a parasit.
E acasa la tine. Te-a sunat.
- Crezi ca as fi in stare de asa ceva? - Da.
Crezi ca as ascunde asa ceva de tine dupa tot ce am facut zilele trecute?
Da.
Nu stiu.
Uite, Claudia, esti tulburata.
Ai nevoie de odihna.
Te sun maine.
Nu ma suna, vreau sa fiu singura.
Nu esti singura Claudia.
ZIUA 5.
Cine-i acolo?
Martin, tu esti?
Ce se intampla?
Da?
Bruno, vino repede. Cred ca cineva este in casa.
Da, inauntru.
Vino chiar acum.
Vino rapid.
In dormitor.
Da, am cheile cu mine.
Ti le arunc de la fereastra.
Grabeste-te te rog. Grabeste-te.
Da.
Claudia!
Bruno!
Aici esti.
- Claudia! - Da, vin.
Stai o clipa, deschid usa.
Bruno!
Ce se intampla?
Nu stiu.
Liftul a coborat de unul singur
si am crezut...
Numai stiu ce-am crezut.
- Lucruri ingrozitoare, nu? - Da.
E in ordine, e in ordine.
Aseaza-te jos, calmeaza-te.
Aseaza-te jos claudia.
Nu-i nimieni aici ce ar putea sa te raneasca.
Bine.
O sa cautati in toata casa?
Uitati-va in spatele usilor, s-ar putea ascunde peste tot.
Hai sa plecam de aici, bine?
Da.
S-a terminat. S-a terminat tot.
Da.
Vezi? Nu-i nimeni aici.
Hai sa verificam motorul liftului.
Da, o sa sunt tehnicianul.
Ei bine, nu-i nimeni pe aici. Am cautat peste tot.
Bine.
Scuze daca te-am plictisit. Am fost putin isterica.
- Unde duce usa asta? - La subsol.
- Dar nimeni nu poate intra acolo. - E incuiata tot timpul.
Sotul meu era singurul care o folosea pentru depozitare.
- Sotul dvs? - E plecat din oras.
O sa se intoarca saptamana viitoare.
Nu-i asa Claudia?
Bine, va multumim mult, ne scuzati.
- La revedere. - La revedere, va multumim.
Iti multumesc ca ai venit.
Chiar am crezut ca erai in pericol.
Da, si eu.
Claudia?
Cine crezi ca a fost aici?
- Cine? - Da. Cine?
- Nu stiu, un hot, ori vre-un barbat...
Martin?
Crezi ca a fost Martin, nu?
Si de-asta erai speriata.
Despre ce vorbesti?
De ce as fi speriata daca singurul lucru pe care-l doresc e sa se intoarca?
- Esti sigura ca asta vrei?
- Desigur.
Da.
- Nu stiu. - Nu esti in regula.
Nu traiesti cu el.
Nu, sigur ca nu.
Sunt doar prietenul sau.
Totul s-a schimbat, imediat dupa accident.
Martin niciodata...
nu a fost in stare sa inteleaga cum e sa nu fi in stare sa-ti misti picioarele.
Viata mea cu el.
Discutii au inceput intro camera...
si nu se sfarseau niciodata...
si a plecat in alta camera fara sa zica nimic
nu am apucat sa-l urmaresc
pentru ca...
pentru ca s-a evaporat prea repede din camera iar eu n-am putut.
Vrei sa zici ca nu e doar un simt?
Nu, nu e doar un simt.
Acum cateva saptamani, a petrecut ore in subsol
pentru ca stia ca acolo nu pot veni dupa el.
Si de ce?
Pentru a evita sa dea ochii cu mine.
Poate mi-e frica de el inainte de toate.
Atat de mult incat totdeauna am crezut ca-mi sapa mormntul la subsol.
Hey, asculta.
- Ai un alt set de chei, nu-i asa? - Da.
- Deci le pastrez pe acestea.
- Doar in acest caz. - Bine.
Si maine seara daca vrei vom sarbatori ziua ta de nastere.
- Bine? - Bruno, nu-i necesar...
Nu. E necesar.
Da. Ce ti-ar place sa faci?
- Orice. - Orice?
M-as sui in avion si as zbura cat mai departe de aici.
Ce zici de cina?
Nu in apartamentul meu, e prea mic, prea ingust.
E numai pentru o persoana.
Poate la un restaurant dragut? Ce parere ai?
Cred ca e grozav.
Dar trebuie sa fie Japonez.
Absolut.
- Noapte buna. - Noapte buna.
Ne vedem maine.
Bruno.
Da?
Iti multumesc.
Cu placere.
ZIUA 6.
Vin. Vin.
Buna?
Da.
Ai facut rezervarea deja?
Hai Bruno, zi-mi.
O sa-ti spun.
Bine.
O rochie rosie, dragutza si lunga.
Poti sa zici asta cand ma vei vedea.
Vei intarzia?
Bine.
O sa astept, bine?
Ne vedem curand. Pa.
Claudia!
Felicitari.
...deci Bruno s-a gandit sa mi-o faca.
Si unde-i Martin?
Lucreaza la niste dezgropari in Peru.
Aiurea, plec saptamana viitoare.
As fi vrut sa-l vad inainte sa plec.
Ce vrei sa-i spun?
Transmite-i salutarile mele.
O sa-i transmit.
- Ma scuzati. - Sigur.
Stii, nu poti umbla in casa asta, ca si cum ar fi a ta.
V-am spus baieti sa folositi toaleta de la parter si sa
nu dati tarcoale pe la etaj.
Imi pare rau, n-am vrut sa te necajesc.
Bine, la parter.
Da, desigur.
Buna, Claudia.
Buna.
- La multi ani. - Multumesc.
- Nu ti-am putut lua nimic. - Nu-ti fa griji.
Dar n-o sa se mai intample vreodata. Promit
Nu fa promisiuni pe care nu le poti respecta.
Avem tot timpul din lume sa le respectam.
Da...desigur.
Sper sa am cat mai multe zile de nastere.
Vom celebra la un restaurant foarte frumos.
Sau putem calatori spre o tara ce intotdeauna ti-ai dorit sa o vizitezi.
Orice ti-ar placea.
Bine.
Parca ne-am mai vazut, nu-i asa?
Mda, asa cred.
Numai ca esti putin mai tacuta decat fosta mea prietena.
- O, da? - Da.
Si un pic mai neorganizata.
Nu trebuie sa lasi prosoape ude in pat pentru ca se va uda.
Asa e.
Bine, poate sunt un pic gelos cate odata dar aceste lucruri
nu sunt atat de importante intr-o relatie.
Ar putea fi socant, nu crezi?
Da.
Vezi? Stiu ce spun.
Da.
Sa vedem.
Iti place sa asculti muzica dimineata sa te imbraci in rochii rosii,
si sa mananci mancare japoneza...
si iti plac povestile de groaza...
ce crezi?
Si ca un arhitect, cred ca putem scapa de acel perete
si sa largim spatiul, sa punem mai multe usi,
ar fi potrivit pentru scaunul tau cu rotile.
Ai tacut brusc.
Ce parere ai?
Cine esti?
Eu?
Ce se intampla?
- Esti bine? - Da, sunt bine.
- Da? - Da.
Hai sa spunem la revedere tuturor.
Ei bine, deci, suntem gata de pat.
Multumesc.
Multumesc pentru ca ati venit.
- O seara buna. - Ne vedm data viitoare.
- Ai grija. - La revedere.
Pa. Noapte buna. Multumesc.
Noapte buna.
Hey, tu...
e timpul sa pleci acasa, nu-i asa?
S-a terminat petrecerea?
Da, cu putin timp in urma.
- Noapte buna. - Noapte buna.
- Bruno?
- Da, vin.
O, Bruno, ce petrecere...
- Te-ai distrat? -O, da.
Da?
Imi place sa te vad fericita Claudia.
Si credeam ca au disparut toti dupa accident.
Da, dar au venit toti.
Da, au venit.
- Au venit sa ma vada in scaunul cu rotile. - Termina...
E adevarul, deci se uitau jos la mine sa vada de ce nu m-am sinucis
sau sa-si imagineze cum am un orgasm.
Nu fi vulgara.
- Nu te-ai intrebat niciodata asta? - Nu.
- Nu? - Nu.
Nu te-ai gandit vreodata daca pot sa simt ceva de la talie in jos?
Ba da.
Da, poate.
Da, da.
- Ai auzit aia? - Ce? Da.
Unde pleci?
Cred ca-i cineva in casa.
Nu ma speria.
- Nu misca. - Nu vreau sa fiu singura.
E cineva acolo?
La naiba.
Nu cobora jos, Bruno.
- Unde-i lumina? - Nu cobora acolo jos, Bruno.
Inchidem usa si atat tot, bine?
- Cobor jos orice ar fi. - Nu, nu asteapta.
Asteapta, trebuie sa stii ceva.
Inchid usa.
Intelegi?
L-am chemat sus si n-a raspuns,
asa ca am inchis usa si nu a mai putut intra inapoi.
Dupa, am realizat ca l-am inchis acolo si n-am facut nimic.
Dar, nu era inauntru.
N-a fost niciodata inauntru.
Dar este acum.
Este acum, Bruno.
Nu se poate intoarce, Bruno, te rog.
Nu vreau sa se intoarca.
Hai, te rog.
Pentru mine el numai exista, intelegi?
Nu-ti fa griji, nu are motiv sa iasa afara.
Asa e.
- A fost un accident. - Da, asa sa intamplat?
- Da, s-au intamplat.
- Da.
Accident. Asa o sa zicem, bine?
Da, un hot.
Martin?
Sunt eu, Bruno.
Martin?
Esti acolo Martin?
Martin?
Asculta, Martin.
In spate Bruno!
Ce dra...
Ce faci aici?
Ce...
Cum e posibil asta?
Numai pot sa rezist.
N-o sa mai iesi de aici oricum.
Vei muri...
cand vei muri.
Niciodata nu vei mai iesi de aici...
Micutul meu...
captiv...
inauntrul meu.
ATI URMARIT FILMUL ARTISTIC: OASPETE NEPOFTIT.
SFARSIT.
TRADUCEREA SI ADAPTAREA: DANIEL IOAN.
Email:danielasalt2007@gmail.com